‎IANUARIE 1998: DENNIS RODMAN LIPSEȘTE ‎ÎNVOIT
‎DE LA CHICAGO BULLS DE 24 DE ORE.
‎LIPSEȘTE NEÎNVOIT DE 88 DE ORE.
‎Îmi amintesc că am fost la Vegas cu el.
‎Distracția a început imediat.
‎Ne facem de cap! Să vină panaramele!
‎Adică târfe și curve, o să învățați.
‎- Târfe deștepte. ‎- Se înregistrează?
‎Dennis simțea nevoia să evadeze.
‎Îi plăcea să iasă, să meargă la club.
‎Mergeam la restaurantul lui preferat, ‎la un club,
‎apoi, unde mai era deschis.
‎Important e să te simți bine.
‎Era riscul meseriei, ‎când erai prietena lui Dennis.
‎Era sălbatic.
‎E timpul pentru Kamikaze
‎E timpul să o iei razna
‎E timpul pentru Kamikaze
‎Până la fund, ticălosule!
‎Sinceră să fiu, ‎nu știam care era programul echipei.
‎Nu știam că își prelungise vacanța.
‎Dennis s-a întors la timp?
‎Nu s-a întors la timp. ‎A trebuit să mergem să-l luăm din pat.
‎Și n-o să spun ce era în pat, unde era...
‎Bate cineva la ușă. Era Michael Jordan,
‎eu m-am ascuns...
‎Nu voiam să mă vadă așa, de aia...
‎m-am ascuns după canapea, ‎cu pătura pe mine.
‎„Hai! Trebuie să mergem la antrenament.”
‎Dennis s-a întors la echipă.
‎Așa a fost în acel an.
‎Voiam să spun...
‎Ai făcut vreun exercițiu azi, Dennis?
‎Trebuie să faci mișcare ‎pentru memoria musculară.
‎Abia s-a târât până aici, Phil. ‎Nu-i cere prea mult.
‎Michael și Scottie m-au acceptat ‎așa cum eram.
‎Spuneau: „Face ce face, ‎dar îi pasă foarte mult.”
‎Petreceam mult, dar și munceam mult.
‎Ne înțelegeam foarte bine ‎pentru că voiam să câștigăm titlul.
‎Kamikaze.
‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎O mișcare spectaculoasă!
‎Meciul s-a sfârșit!
‎Chicago Stadium explodează!
‎Nu sunt trădări aici.
‎Trebuie să merg mai departe.
‎E ultimul an cu Phil ca antrenor.
‎Sunt așteptările prea mari?
‎- Ce facem acum? ‎- Întrebarea e cât poate să dureze.
‎EPISODUL IV
‎22 IANUARIE 1998
‎După vacanță, ‎Dennis s-a întors la antrenamente.
‎Phil nu voia decât să-l readucă ‎pe Dennis în formă.
‎Am început un exercițiu, ‎exercițiul indian.
‎Toată lumea aleargă în șir.
‎Phil suflă în fluier. ‎Cine e la coadă trece în față.
‎Nu poți să te oprești. ‎Cine e în față controlează ritmul.
‎M-am gândit: „Ce porcărie,”
‎pentru că eram prins în „exercițiul ‎care-l aduce pe Dennis în formă”,
‎deși eu nu fusesem în vacanță.
‎Le-am spus tuturor: „Cine trece în față
‎să meargă cât mai încet.
‎Așa că o să alergăm lejer.”
‎Steve Kerr și Jud Buechler, ‎trec în față, mergeam încet,
‎abia alergam, apoi
‎Dennis o ia la fugă.
‎Se aude fluierul.
‎Nu putem să ne oprim ‎până nu ajungem în fața lui Dennis.
‎Ne-a luat patru ture să-l ajungem.
‎Așa era firea lui. Trebuia să fugă.
‎Dar, sincer să fiu, ‎Dennis era mereu concentrat.
‎Phil și-a dat seama că sunt diferit.
‎Phil mă cunoștea atât de bine ‎pentru că știa...
‎Făceam multe porcării. ‎Dar trebuia să am liniște.
‎Asta mi-a plăcut când jucam cu echipa aia,
‎erau implicați... ‎Dacă trebuia făcut ceva, dădeau totul.
‎Și Phil era înțelegător.
‎Dennis e un rebel.
‎Vrea să se alăture grupului, dar o parte ‎din el vrea să fie independentă.
‎Înțelegem că e nonconformist.
‎Dar, când trebuie să-și facă treaba,
‎e pe teren și dă totul.
‎Dennis și eu eram pasionați ‎de cultura băștinașilor americani.
‎A venit într-o zi, ‎ne-am întâlnit în sala de întruniri.
‎Aveam acolo un colier cu gheare de urs,
‎o carapace de țestoasă ‎din altă rezervație indiană,
‎diverse artefacte indiene.
‎Dennis era impresionat.
‎A spus: „Am un colier ‎de la indienii ponca din Oklahoma.
‎Îmi plac treburile astea.”
‎I-am spus: „Dennis, conform tradiției lor, ‎așa cum o cunosc eu,
‎tu ești un ‎heyoka, ‎un om care merge cu spatele.
‎Erau oameni diferiți, ‎iar tu ești un ‎heyoka.
‎Tu ești ‎heyoka ‎în tribul ăsta.”
‎Nu mă considera un baschetbalist.
‎Mă considera un bun prieten.
‎Și-a dat seama că am nevoie să mă inspire.
‎Vrea să perseverez.
‎N-am mai cunoscut un antrenor ‎atât de diferit...
‎CONDUCĂTOR DE JOC BULLS
‎...și sincer când era vorba ‎de armonizarea grupului.
‎Era foarte interesat ‎de istoria băștinașilor americani,
‎aducea elemente de acolo ‎în cultura noastră.
‎PIVOT BULLS - 1993-99
‎A adus budismul zen ‎și filozofiile băștinașilor americani.
‎Totul ca să fim concentrați ‎și să jucăm uniți.
‎Când eram copil, în Great Falls,
‎bunicii mei aveau un motel cu mici cabane.
‎Și băștinași americani ‎dintr-o rezervație indiană
‎veneau acolo cu copiii.
‎Așa că am învățat tot mai multe ‎despre cultura lor.
‎Joaca cu ei nu era văzută cu ochi buni.
‎Nu eram de aceeași părere.
‎Copiii se jucau de-a cowboy-i și indienii.
‎Eu eram mereu indian.
‎Tata era pastor.
‎Mama era și ea preoteasă.
‎Credea cu putere ‎în a doua venire a lui Iisus.
‎Așa că aspectul ăsta ‎mi-a dominat copilăria.
‎„O să fii pregătit, dacă vine Iisus,
‎să fii luat în grupul ‎care o să cunoască înălțarea?”
‎Dorințele mele nu se potriveau ‎cu filozofia asta.
‎Preferam să fac sport, ‎nu să mă rog în genunchi.
‎Am făcut baschet de mic,
‎apoi am ajuns ‎la Universitatea din Dakota de Nord.
‎Jackson are o seară extraordinară, ‎28 de puncte în prima jumătate
‎și continuă măcelul în a doua parte.
‎Knicks m-au selectat în a doua rundă.
‎Am ajuns în echipa ideală a debutanților.
‎Jackson recuperează.
‎L-am văzut pe Phil Jackson.
‎Jackson respinge...
‎Mereu lovea adversarii.
‎Era o versiune timpurie ‎a lui Dennis Rodman.
‎Am jucat 11 ani pentru Knicks.
‎Am avut șapte ani buni, ‎am ajuns în finală trei ani.
‎White are mingea... ‎E deposedat de Jackson.
‎A pornit la atac, înscrie...
‎Am câștigat două campionate.
‎MAVERICK ‎MAI MULT DECÂT UN SPORT
‎Eu și Phil am scris ‎Maverick ‎împreună.
‎DE PHIL JACKSON ‎ȘI CHARLES ROSEN
‎În carte, Phil spune cum a luat LSD.
‎Se credea leu, răgea pe plaja din LA.
‎Phil era hippy, ‎nu se încadra printre jucătorii din NBA.
‎Când jucam ca profesionist,
‎Red Holzman m-a încurajat ‎să devin antrenor,
‎mai ales în Porto Rico, ‎unde am și antrenat o vreme.
‎Am petrecut mult timp acolo, ‎în Superior League, cum se numea.
‎Jucau o dată la două zile.
‎Jucau cu ferocitate.
‎Jackson intră pe teren ‎să se certe cu arbitrii.
‎Exista o animozitate locală între orășele.
‎Vedeai incendii când plecai din oraș, ‎îți aruncau cu pietre în mașină.
‎Omorau o găină într-un cimitir,
‎apoi turnau sângele ‎pe banca echipei oaspete.
‎Orașul în care m-am dus eu, ‎Quebradillas, era înfricoșător.
‎Primarul împușcase un arbitru
‎și l-a nimerit în gambă.
‎Pedeapsa a fost
‎că n-a mai avut voie la meciuri ‎tot restul sezonului.
‎Dar ei iubesc mult baschetul
‎și am învățat multe atunci.
‎Apoi am fost chemat să antrenez în CBA ‎echipa Albany Patroons.
‎Antrenorul principal ‎al celor de la Patroons,
‎fostul jucător de la New York ‎Knickerbockers, Phil Jackson.
‎Phil Jackson.
‎În '84 am câștigat campionatul.
‎Au devenit un grup unit
‎și a fost un efort comun de atunci.
‎Suntem încântați acum.
‎După aceea, m-au căutat Bulls
‎și m-au chemat la interviu pentru postul ‎de secund al lui Stan Albeck.
‎Eu și Jerry Krause ‎ne-am înțeles foarte bine.
‎Voiam să-l aduc pe Phil.
‎MANAGER GENERAL BULLS - 1985-2003
‎Nu era foarte bine îmbrăcat.
‎Stan era conservator.
‎Phil nu părea deloc conservator.
‎Stan a respins rapid ideea. ‎După doi ani, aveam un post liber.
‎L-am sunat pe Phil, ‎i-am spus cum să se îmbrace
‎și cum să vorbească cu Doug. ‎Doug Collins era antrenorul.
‎L-am ajutat pe Doug să se gândească ‎și l-am angajat pe Phil.
‎Unul dintre secunzii
‎lui Doug Collins era Tex Winter.
‎Jerry Krause a hotărât ‎că Tex avea să fie mentor.
‎Doug avea să fie atent ‎la ce predă ca antrenor.
‎Când am acceptat postul, acum 11 ani, ‎primul angajat a fost Tex Winter.
‎E genial. ‎Cel mai capabil antrenor ofensiv.
‎Triunghiul e format între
‎extremă de forță, coordonator, ‎care a trecut în colț,
‎și pivot, care e în vârful triunghiului.
‎Avea un sistem numit „triunghiul”.
‎Jerry a zis: „I-am ascultat filozofia ‎legată de baschet mulți ani.
‎Și aș vrea s-o văd folosită ‎în această echipă.”
‎Filozofia lui Doug era diferită.
‎Doug crea scheme ‎care se încheiau cu Michael Jordan
‎punctând.
‎Tex spunea:
‎„Se poate juca și altfel.”
‎Tex Winter îl certa pe Doug:
‎„Trebuie să folosești triunghiul.” ‎Doug nici nu voia să audă.
‎Lui Doug îi ajunsese și a spus:
‎„M-am săturat”, apoi discuția s-a încins.
‎Tex Winter n-a mai avut voie pe bancă.
‎Nu mai antrena în teren.
‎Stătea în colț ‎și lua notițe despre antrenament.
‎Jerry Krause era foarte nemulțumit.
‎În acea perioadă,
‎Krause a decis ‎ca eu să lucrez cu Tex Winter.
‎VOCEA LUI JERRY KRAUSE
‎Phil învăța de la cel mai priceput ‎antrenor de baschet,
‎iar eu îi priveam.
‎M-am gândit... Știi ce?
‎Devine tot mai interesant.
‎Ți-a scăpat ceva?
‎Mai ai un pic de loc.
‎Puteam să mai dau un strat, Mike?
‎Mike, vrem să oprești atacul,
‎să nu poată repune așa ușor.
‎Pivotule, dacă omul tău scapă,
‎spune-i lui Michael că e singur,
‎ca să nu fie izolat pe linia de fund.
‎În al doilea an, ‎am simțit că Phil avea să antreneze.
‎ANTRENOR BULLS - 1986-89
‎- De ce spuneți asta? ‎- Era un sentiment.
‎- Nu vreți să intrați în amănunte? ‎- O presimțire.
‎Jerry voia să vorbim, ‎așa că m-am dus la el.
‎„S-ar putea să fac ceva ‎care va zgudui echipa.”
‎Am întrebat ce. ‎„O să-l concediez pe Doug Collins.”
‎I-am zis: „Trebuie să ai tupeu
‎să-l concediezi pe cel ‎care ne-a dus în finala conferinței.”
‎7 IULIE 1989
‎Dacă vă pregătiți de muncă, ‎nu sunteți Doug Collins.
‎Antrenorul a fost concediat ‎în mod surprinzător ieri.
‎10 IULIE 1989
‎El e secretul pe care-l știe tot orașul.
‎Ca de obicei, ați aflat dinainte.
‎În ultimii doi ani,
‎Phil Jackson a fost o parte integrantă ‎a organizației.
‎E gata să fie antrenor principal. ‎Bine ai venit!
‎Mulțumesc, Jerry.
‎Ai vorbit cu Michael Jordan?
‎- Da. ‎- Ce a spus?
‎„Felicitări! Hai să câștigăm titlul.”
‎Phil avea o abordare diferită.
‎Abordarea lui Doug ‎era modelată pentru Michael,
‎a lui Phil era modelată pentru echipă.
‎Nu eram admiratorul lui Phil Jackson ‎când a venit,
‎pentru că nu voia să-mi lase mingea ‎atât de mult.
‎Doug îmi dăduse mingea.
‎Tex Winter, mâna lui dreaptă,
‎îl convinsese să folosească o ofensivă ‎despre care credea
‎că ne va scăpa de baschetul ăsta om la om.
‎Triunghiul se bazează pe o pasă ‎care creează mișcare.
‎Apoi, sunt 33 de variante ‎rezultate din acea singură pasă.
‎Jucătorii pot face lucruri spontane, ‎creative, folosindu-și atuurile.
‎Toți au șansa să atingă mingea.
‎Nu voiam să aibă mingea Cartwright ‎când mai erau cinci secunde.
‎...la Cartwright, ‎aruncă peste Rollins. Ratează.
‎Nu e o ofensivă cu șanse egale. ‎E o porcărie.
‎Michael Jordan are 54 de puncte!
‎Șaizeci de puncte pentru Jordan!
‎Jordan marchează 69 de puncte.
‎„Pasează!
‎Nu există «eu» în echipă.” ‎Am zis: „Există în «reușită».”
‎Am vorbit cu Michael, ‎i-am spus ce o să facem.
‎„Evident, în ultimii ani ‎marcai câte 37 sau 38 de puncte.
‎Nu cred că o să fii liderul la puncte.
‎Ne concentrăm pe deplasarea mingii. ‎Dacă mingea e mereu la tine,
‎adversarii se pot apăra,
‎exact cum a fost în ultimii doi ani ‎cu Pistons.”
‎A zis: „Nu-mi fac griji pentru tine,
‎dar trebuie să-i facem ‎pe ceilalți mai buni.
‎Să creăm alte amenințări.”
‎La început, eram coordonator de joc,
‎dar am crescut foarte mult ‎și am devenit extremă.
‎Triunghiul îmi permitea ‎să fiu ce-mi doream.
‎Scottie Pippen se întoarce!
‎Scottie a dezvoltat un nou post, ‎coordonatorul extremă.
‎În loc să fie în umbra lui Michael, ‎Scottie a evoluat
‎într-un jucător excepțional.
‎Ce mișcare frumoasă pentru Scottie!
‎Debutează în All-Star Game, ‎Scottie Pippen!
‎Michael Jordan se adaptează ‎la noua filozofie
‎care caută să îl mai elibereze ‎de povara ofensivă.
‎Și-a dat seama ‎că, dacă marchează 30 de puncte...
‎COORDONATOR DE JOC BULLS
‎...n-o să câștige ‎ultima partidă a sezonului.
‎Nu o să fiu genul de om
‎care vrea să conducă iar liga ‎la puncte marcate,
‎care vrea doar reușite personale.
‎A făcut un efort conștient: ‎„Echipa e mai importantă decât orice om.”
‎Acum mă concentrez ‎asupra succesului echipei.
‎E ceva deosebit când cea mai mare vedetă
‎din istoria NBA-ului înțelege asta:
‎„Nu e nevoie să am mingea în mână mereu.”
‎A fost nevoie de timp ‎să ne adaptăm la ofensiva triunghiului,
‎ne-am adaptat fiecare în ritmul lui,
‎ne-a luat cam un an ‎până să ne sincronizăm.
‎Dar, în playoff-ul din 1990, eram ‎pregătiți să învingem Detroit Pistons.
‎Obstacolul următor e cel mare.
‎ÎI VREM PE DETROIT!
‎Știm că Detroit Pistons ‎reprezintă o provocare imensă.
‎Am așteptat asta tot sezonul.
‎16 MAI 1990
‎Bulls e singura echipă care i-a învins ‎pe Pistons în playoff-ul trecut.
‎Acum sunt mai talentați ‎și mai echilibrați.
‎Eram în postura de a câștiga.
‎Și am ajuns la partida decisivă, ‎în arena lor.
‎E meciul migrenei lui Scottie, nu?
‎Da.
‎FINALA CONFERINȚEI DE EST, MECIUL 7
‎Campionii Detroit Pistons
‎au ajuns la partida a șaptea a seriei.
‎21.500 de oameni s-au adunat ‎pentru o după-amiază specială.
‎Când m-am trezit în acea zi și am coborât ‎la micul dejun, mă durea capul.
‎Îmi venea să vomit.
‎M-am dus la arenă, m-am încălzit,
‎parcă eram orb. Nu mai vedeam.
‎Partida a șaptea... Hai!
‎- Știți ce facem. ‎- Dați totul, ajutați-vă.
‎Știți ce facem.
‎Vin Scottie și B.J.?
‎- Da. ‎- Trebuie să mergem.
‎- Asta e. ‎- Hai!
‎Toți în apărare.
‎- Toți în atac. ‎- Sigur.
‎Am muncit tot sezonul pentru asta. ‎Să dăm totul.
‎Nu ne menajăm deloc.
‎A șaptea partidă la Palace.
‎Pistons au mingea.
‎A început partida, ‎dar nu mă puteam concentra.
‎Totul era în ceață. Vedeam dublu, negru...
‎Nu vedeam bine.
‎Pippen a marcat o dată din cinci aruncări. ‎Din șase aruncări.
‎AL TREILEA SFERT
‎Le-am spus: ‎„Nu văd,” așa că m-au scos din meci.
‎A spus că are o migrenă. Nu...
‎Nu pot să-l contrazic.
‎A fost un moment nefericit.
‎Când nu vezi...
‎EXTREMĂ PISTONS
‎...vezi dublu și-ți vine să vomiți,
‎dar trebuie să joci contra lui Rodman.
‎AL PATRULEA SFERT
‎Pippen pasează sub panou. ‎Laimbeer deviază.
‎Încă 4.10 minute. Isaiah înaintează.
‎Bulls joacă cu disperare.
‎Încearcă să facă mai multe decât pot,
‎inclusiv Michael Jordan.
‎Au 20 de puncte avans.
‎POATE LA ANUL, MICHAEL
‎Detroit Pistons vor juca ‎cu Portland Trail Blazers
‎într-o serie de șapte meciuri, ‎începând de marți.
‎CAMPIONII CONFERINȚEI DE EST 1989-1990
‎Michael Jordan vorbește cu Pat O'Brien.
‎Mike... Michael Jordan, ‎în mijlocul sărbătorii.
‎Ce le spui celorlalți jucători?
‎Nu poți decât să le urezi noroc. ‎Am luptat. Au fost mai buni.
‎Vrem să ajungem în locul lor.
‎Ne așteptăm rândul, ‎încercăm să îmbunătățim echipa.
‎Au fost mai buni azi.
‎Stăteam în vestiar după meci, ‎nu spuneam nimic.
‎Toată lumea a stat acolo o vreme.
‎Avuseserăm șansa să-i învingem. ‎Și nu ne-am făcut datoria.
‎Am ajuns în fața obstacolului, ‎aproape l-am depășit.
‎Eram distrus.
‎Am plâns în autocar. ‎Tata a venit și mi-a spus:
‎„E doar un meci. ‎Revino-ți, o să reușești la anul.”
‎Îmi amintesc când am pierdut cu Pistons. ‎Ai naibii Pistons!
‎EXTREMĂ BULLS - 1987-94
‎A durut rău.
‎Nu puteai nega că erau o echipă bună.
‎Trebuia să schimbăm ceva la noi,
‎altfel, nu puteam să-i batem.
‎Nu ne puteți bate!
‎- Felicitări! ‎- Mulțumesc, Pat.
‎După meciul ăla,
‎în loc să plecăm în vacanță,
‎ne-am dus să ne antrenăm.
‎Toată lumea, începând cu Michael, ‎s-a schimbat.
‎Înainte de acea serie, ‎Michael nu ridica greutăți.
‎Nu făcea antrenamente de forță.
‎După ce Pistons l-au dominat fizic,
‎a hotărât: ‎„Trebuie să pun mușchi pe mine.”
‎Am fost bătut măr.
‎Și voiam să provoc durere.
‎Voiam să ripostez.
‎E greu să îți crești masa musculară
‎când consumi constant calorii
‎alergând permanent.
‎A început de la 90 kg.
‎Am adăugat 2 kg...
‎INSTRUCTORUL PERSONAL AL LUI JORDAN
‎...până a ajuns la 97 kg.
‎Când ai hotărât să devii mai solid?
‎Am vrut să fiu suficient de puternic ‎ca să pot lupta cu Detroit.
‎Eram slăbănog.
‎După ce am pus câteva kilograme pe mine,
‎pot să fiu mai agresiv.
‎Îl puneam să facă un anumit număr ‎de repetări.
‎Nu se oprea la numărul ăla.
‎Dacă-i ceream șase, știam că face 12.
‎Ajunsese să spună:
‎„În loc să mă lovească ei pe mine, ‎o să-i lovesc eu pe ei.”
‎Se spune că Michael Jordan ‎e un mare jucător,
‎dar nu-și poate conduce coechipierii ‎către un titlu.
‎Nu îi poate face mai buni.
‎Atunci erai considerat ‎un jucător spectaculos,
‎dar nu un câștigător, ca Magic și Larry.
‎Și asta mă rodea.
‎Am început să-mi îndrept energia ‎către coechipieri,
‎voiam să-i fac să devină mai buni.
‎Michael a forțat mulți jucători
‎să se antreneze în pauza competițională.
‎„O să petrecem vara cu gândul
‎că nu o să fim pe locul doi. ‎O să fim campioni.”
‎Michael ne presa.
‎Nu aveai voie să greșești.
‎Vedeam un diavol care urla.
‎Dacă făceai o greșeală,
‎țipa la tine, te umilea.
‎Voia aproape perfecțiune.
‎Când vezi un lider muncind ‎foarte mult la antrenamente,
‎te gândești: ‎„Dacă nu dau tot, n-am ce căuta aici.”
‎M-a învățat să stau mai mult la sală.
‎A petrecut mult timp clădindu-mi ‎încrederea de care aveam nevoie.
‎Pippen a devenit obiectivul meu.
‎Mai mult decât oricine,
‎Scottie a beneficiat ‎de colaborarea cu Jordan,
‎pentru că Scottie avea abilități atletice.
‎Un dunk cu două mâini pentru Pippen!
‎Dar îi lipsea ‎exact ce vedeai la Michael zilnic,
‎dorința de a fi cel mai bun în fiecare zi.
‎Capacitatea de concentrare.
‎Pe Dumars trebuie să-l împing un pic...
‎Așa că o să fiu mai lent. Îți pasez ție.
‎Chestia cu Pip e
‎că, dacă îi ești alături, ‎îl faci mai puternic.
‎În meciurile cu Detroit, ‎când Rodman se lua de el,
‎avea nevoie de cineva care să spună:
‎„O să lupt cu tine, dar luptă.”
‎Eu și Scottie ne-am împrietenit ‎pentru că simțea că are pe cine se baza.
‎Și eu mă gândeam: ‎„Am pe cineva pe care să mă bazez.”
‎Apoi a venit Horace.
‎În acea perioadă, când Pistons ne dominau,
‎de fiecare dată când făceau ceva,
‎ne plângeam arbitrului ‎sau încercam să ne răzbunăm.
‎Horace era bătut rău.
‎Cred că l-a lovit pe Grant ‎cu cotul în coaste...
‎Și se plângea. I-am zis: „Nu te mai boci!
‎Nu-i lăsa să te vadă bocind. ‎Așa își dau seama că te-au învins.”
‎Psihic erau mai puternici decât noi
‎și știau că, dacă ne plângem, ne-au bătut. ‎Și așa era.
‎Horace Grant trebuie să înțeleagă ‎că meciul nu s-a sfârșit.
‎Nu poți să le dai o șansă campionilor.
‎Fiți puternici! O să-i batem pe bătăuși.
‎În '91,
‎Bulls erau hotărâți să fie mai duri.
‎Suferința unei noi înfrângeri cu Detroit ‎în anul anterior
‎a stârnit o furie în acel sezon ‎care lipsise până atunci.
‎Jordan trimite mingea în afara terenului.
‎Ba nu, a recuperat-o...
‎Ce secvență defensivă spectaculoasă!
‎Jordan interceptează...
‎Fiind alături de Michael în fiecare zi, ‎am devenit mai buni.
‎Scottie a evoluat, Horace a evoluat, ‎eu am evoluat.
‎Era un sentiment incredibil.
‎Ne maturizaserăm fizic și psihic.
‎Jordan driblează, ‎îi pasează lui Pippen sub panou, dunk.
‎Era timpul să devenim cea mai bună echipă.
‎FINALA CONFERINȚEI DE EST - PRIMUL MECI
‎Iar acum, titularii echipei voastre, ‎Chicago Bulls...
‎Toată lumea din Chicago îi ura pe Pistons.
‎Era personal.
‎Cine spune că nu era personal minte.
‎Prima partidă dintr-o serie de șapte.
‎Nu voiam să vorbesc cu rudele din Detroit ‎în perioada aia.
‎Nu voiam să stau cu ele. ‎Verii mei spuneau:
‎„Mă rog... Nu ne placi acum.” ‎Nici ei nu ne plăceau.
‎Startul partidei. Primul meci.
‎În ultimii doi ani, ne lipsise ‎caracterul necesar să învingem.
‎PIVOT BULLS - 1988-94
‎Dar, în al treilea an, am trecut de ei.
‎Bill Laimbeer.
‎Jordan interceptează.
‎Jordan!
‎Aruncări libere.
‎Michael Jordan nu mai cedează ‎în fața nimănui.
‎E liderul și înțelege ‎la ce trebuie să se aștepte.
‎O să reziste, o să se impună.
‎CONFERINȚA FINALEI DE EST - AL DOILEA MECI
‎BULLS CONDUC CU 2-0
‎Credeam că suntem destul de buni
‎ca să fie o serie mai competitivă.
‎CONDUCĂTOR DE JOC PISTONS
‎Și asta am făcut.
‎Pippen, în fața lui Vinnie, ‎până la linia de fund.
‎Marchează și e faultat!
‎BULLS ÎI UCID PE PISTONS
‎ÎI CONDUC PE CAMPIONI CU 3-0
‎FINALA CONFERINȚEI - AL PATRULEA MECI
‎Ahmad, al patrulea meci din șapte.
‎O eschivă a lui Jordan... Aruncă!
‎Pippen...
‎Frumoasă mișcare! ‎Scottie Pippen a început în forță.
‎Are zece puncte.
‎Știi că urmează ceva.
‎Echipa e disperată.
‎Făcuseră tot ce puteau. ‎Acum erau disperați.
‎Armstrong și Craig Hodges conduc atacul.
‎Cliff Levingston, Bill Cartwright ‎și Scottie Pippen...
‎Frumoasă pasă pentru Pippen! E lovit.
‎E un fault intenționat.
‎E un joc foarte dur.
‎Dennis Rodman l-a împins pe Scottie,
‎putea să-l accidenteze grav.
‎A fost un fault intenționat.
‎A fost o lovitură mișelească, evident.
‎Scottie Pippen a fost lovit.
‎Cum Pippen nu a reacționat ‎la agresivități...
‎nu mai puteau să ne bată.
‎Scottie era de nezdruncinat, ‎n-a vrut nici măcar un plasture.
‎Când am văzut asta, s-a terminat.
‎Ne-am zis: „Bine, e fault.
‎Hai să-i batem de tot și...”
‎„...și să le curmăm suferința.”
‎Jordan recuperează. Îi pasează lui Pippen.
‎Chicago Bulls o să-i elimine pe Pistons ‎în patru meciuri...
‎Pippen îi pasează lui Jordan!
‎Chuck apelează la rezerve.
‎Jucătorul meciului e Scottie Pippen, ‎de la Chicago Bulls.
‎Învinseserăm echipa care ne bătuse
‎în ultimii trei sau patru ani.
‎Nu pot să spun cât de împlinit te simți.
‎S-a terminat.
‎A fost singura dată ‎când am pierdut o serie
‎la zero. De obicei, eu învingeam la zero.
‎Venise vremea lor, a noastră apusese.
‎Când ieșeam de pe teren, ‎Laimbeer a spus: „Știi...
‎nu dăm mâna cu ei.
‎Plecăm imediat.”
‎Pistons nu mai pierd timpul, ‎pleacă imediat,
‎părăsesc terenul...
‎Nu am dat mâna cu ei, am plecat.
‎„Vă fut! Mulțumim că ne-ați bătut.”
‎Au plecat de pe bancă, ‎deși mai sunt 7,9 secunde.
‎Pistons au plecat!
‎Cred că le-a fost greu, ‎pentru că erau dubli campioni.
‎Dar trebuie să existe respect.
‎Ca niște târfe.
‎Exact așa au plecat.
‎„V-am bătut măr. Cărați-vă!”
‎Detroit făcuse cu Boston ‎ce făcuserăm noi cu ei.
‎CONDUCĂTOR DE JOC - 1985-94
‎Trebuia să treacă de Boston și au făcut-o. ‎Îmi amintesc
‎prima oară când...
‎Detroit i-a învins,
‎îmi amintesc cum Kevin McHale ‎a venit pe teren
‎și le-a strâns mâinile.
‎Nu.
‎Adrian Dantley avea o aruncare liberă,
‎iar Boston Celtics au ieșit de pe teren ‎în timpul meciului.
‎L-am prins pe McHale,
‎s-a oprit când ieșea de pe teren.
‎Așa au plecat. Dar nu ne-a deranjat.
‎Știind ce știm acum
‎și ce a urmat,
‎cred că toți ne-am fi oprit
‎și i-am fi felicitat, cum se face acum.
‎„Felicitări...” „Te iubesc!” ‎„Și eu.”„Felicitări...”
‎Sigur că am fi făcut-o.
‎Dar atunci nu exista acest obicei.
‎Când pierdeai, plecai. Și gata.
‎Iată-l pe Isaiah, ‎vorbind despre ieșirea de pe teren.
‎Știu că sunt numai prostii.
‎Orice ar spune acum, ‎nu reprezintă ce a făcut atunci.
‎A avut timp să se gândească.
‎Sau reacția publicului ‎i-a schimbat perspectiva.
‎Poți să-mi arăți orice vrei.
‎N-ai cum să mă convingi ‎că nu era un nesimțit.
‎Știind ce știm acum
‎și ce a urmat...
‎Dar atunci nu exista acest obicei.
‎Nu exista.
‎Și poți să te uiți la meciurile de atunci,
‎când pierdeai, plecai.
‎FINALA CONFERINȚEI DE EST 1990
‎Ajunge să vezi partida a șaptea ‎pierdută de noi.
‎Le-am strâns mâinile.
‎Doi ani la rând.
‎Le-am strâns mâna când ne-au învins.
‎FINALA CONFERINȚEI DE EST 1989
‎Am dovedit respect față de ei.
‎Trebuie să fii sportiv, oricât ar durea.
‎Și, crede-mă, durea rău.
‎Dar nu era nevoie să ne strângă mâna.
‎Știam că-i bătuserăm.
‎Trecuserăm de ei, iar asta era...
‎Era mai important decât un titlu.
‎CONFERINȚA FINALEI - AL PATRULEA MECI
‎BULLS CÂȘTIGĂ CU 4-0
‎La zero! La zero!
‎PLECAREA CĂTRE CHICAGO
‎Hai, Jerry!
‎Stai jos, Jerry!
‎CHICAGO BULLS AU CÂȘTIGAT 61 DE MECIURI ‎ÎN SEZONUL REGULAT
‎ȘI ÎNCEPEAU ACASĂ
‎PRIMA LOR APARIȚIE ÎN FINALĂ.
‎ÎI ÎNFRUNTAU PE DEȚINĂTORII A 11 TITLURI ‎LOS ANGELES LAKERS.
‎Știri sportive,
‎totul e pregătit ‎pentru înfruntarea Air-Magic din finală.
‎Duminică, Michael Jordan și Chicago Bulls
‎îi înfruntă pe Magic Johnson și LA Lakers.
‎Când ești competitiv, ‎vrei să joci cu cei mai buni.
‎Am jucat contra lui Larry,
‎am vrut mereu să joc contra lui Michael.
‎Până atunci, exista o stigmă...
‎„Michael Jordan e cel mai bun marcator, ‎dar nu câștigă titluri.”
‎Era șansa mea
‎să ajung la nivelul ‎lui Larry Bird și Magic Johnson.
‎E ceva ce aștept de multă vreme.
‎Au cele mai multe titluri
‎de când sunt eu în ligă...
‎Ei sunt mai experimentați, ‎dar noi suntem mai hotărâți.
‎NBA e o ligă a vedetelor,
‎niciuna mai strălucitoare ‎decât Magic Johnson și Michael Jordan.
‎S-au spus multe despre echipele lor,
‎dar nimic nu e mai așteptat ‎decât înfruntarea lor individuală.
‎FINALA NBA - PRIMUL MECI
‎Suntem gata de startul primei partide.
‎LA Lakers au primii mingea,
‎Magic Johnson e față în față ‎cu Michael Jordan.
‎Aveam emoții. Era prima oară...
‎și nici n-am jucat bine.
‎Magic îi pasează lui Worthy...
‎Ce fază! Magic Johnson...
‎Sam Perkins a marcat de trei la final.
‎Înscrie!
‎Bulls pierd prima partidă.
‎Toată lumea, inclusiv eu, spunea: ‎„Lakers o să câștige.”
‎Ne-au bătut la noi acasă, ‎dar noi ne gândeam
‎că am avut șansa să-i învingem, ‎deși am jucat slab.
‎Abia așteptam a doua partidă.
‎Începe al doilea meci al finalei.
‎În al doilea meci, Jordan e dezlănțuit.
‎Peste Scott.
‎Michael Jordan e în mare formă.
‎Înscrie! 12 coșuri la rând ‎pentru Michael Jordan!
‎O pasă către Levingston... Jordan...
‎Ce mișcare spectaculoasă ‎a lui Michael Jordan!
‎Al 13-lea coș consecutiv!
‎Pippen se apără la Magic Johnson,
‎nu Michael Jordan...
‎Magic Johnson e cel mai bun ‎conducător de joc,
‎iar Scottie Pippen ‎îl urmărea pe tot terenul.
‎Nimeni n-a mai făcut asta.
‎Scottie a acceptat provocarea ‎și știam ce o să facă.
‎Îl vedeam mereu la antrenament.
‎E agresiv, te hărțuiește...
‎Pip nu l-a lăsat să respire.
‎FINALA NBA - MECIUL AL DOILEA
‎SCOR EGAL 1-1
‎...Scottie Pippen s-a apărat excelent
‎în fața lui Magic...
‎După meciul doi, n-am mai privit în urmă.
‎Jordan trece de Divac.
‎FINALA NBA - AL TREILEA MECI
‎Chicago Bulls conduc cu 2-1 ‎în seria de șapte.
‎Teagle, un coș din șase aruncări, ‎iar asta e urmarea!
‎FINALA - AL PATRULEA MECI
‎BULLS CONDUC CU 3-1
‎Chicago Bulls obțin ‎o victorie răsunătoare.
‎Au dominat permanent.
‎FINALA NBA - AL CINCILEA MECI
‎E simplu, Lakers trebuie să câștige ‎de trei ori la rând.
‎Al cincilea meci începe imediat.
‎Sunt Bob Costas.
‎Acesta e trofeul Larry O'Brien.
‎Se pare că la finalul serii
‎se va afla în posesia celor de la Bulls.
‎Al cincilea meci a fost foarte disputat.
‎Magic către Smith...
‎Frumoasă revenire...
‎Înscrie!
‎Lakers au un avantaj de un punct.
‎Jordan, cu o manevră superbă.
‎Bulls conduc cu trei puncte.
‎Magic...
‎Pasează...
‎După trei sferturi, egalitate la 80.
‎În al patrulea sfert ‎aveau un avans fragil.
‎În time-out, Phil îl întreabă pe Michael:
‎„MJ, cine e liber?” Îi spune: „Paxson.”
‎„Atunci, pasează-i.”
‎Nu e nevoie să arunci.
‎Du-te în centru.
‎John e liber acolo.
‎Poți crea o fază.
‎Bine?
‎E în formă.
‎Phil a spus: „Paxson e liber, pasează-i.”
‎Și am început să-i pasez lui Paxson.
‎Toată lumea se aștepta ca Jordan
‎să pătrundă printre doi.
‎Dar nu. Atrăgea adversari și pasa.
‎Paxson e iar liber...
‎Avea încredere în coechipieri ‎că o să înscrie.
‎După ce Pax a marcat prima oară: „Bine.
‎Mai fac asta. Pătrund, îl caut pe Pax.”
‎Și el marca iar și iar.
‎Iar! Sunt 18 puncte pentru Paxson!
‎Asta voia Phil să-l facă pe Michael ‎să înțeleagă
‎în ultimii doi ani:
‎„Ceilalți te pot ajuta.”
‎Un avantaj de două puncte pentru Chicago.
‎Paxson!
‎Da! John Paxson înscrie iar!
‎Chicago Bulls au câștigat ‎primul lor titlu de campioni.
‎Ai făcut ce trebuia.
‎Te iubesc!
‎Scottie...
‎Când ajungi la linia de sosire ‎și știi că ai câștigat...
‎toate emoțiile pe care le-ai ținut în tine
‎pot fi eliberate.
‎Sunt atât de fericit!
‎Toți știu...
‎PIVOT BULLS - 1988-95
‎...imaginea în care i-am învins ‎pe Cleveland cu ultima aruncare
‎și lovește aerul cu pumnul.
‎Noi așa îl știam, ‎era Michael Jordan cel competitiv.
‎Care voia să câștige cu orice preț.
‎Uneori ne întrebam dacă e om,
‎dacă are sentimente.
‎Era concentrat asupra unui singur lucru.
‎Singurele emoții pe care le arăta
‎erau furie și frustrare.
‎Am fost șocați să-l vedem reacționând așa.
‎O luptă de șapte ani.
‎Când ne-au învins,
‎ne-am întâlnim între vestiare, ‎m-a cuprins cu brațele...
‎CVINTUPLU CAMPION NBA
‎...și a plâns.
‎Era fericit că reușise să câștige.
‎A fost un moment deosebit pentru amândoi.
‎E un sentiment minunat.
‎Dacă e să pierzi, măcar să te bată ei.
‎Și m-a bătut Michael.
‎Iar asta... Așa trebuie să fie.
‎În sfârșit, îmi găsisem locul
‎printre Larry Bird și Magic Johnson.
‎IUNIE 1991
‎IANUARIE 1998
‎26 IANUARIE 1998 ‎LA O ZI DUPĂ SUPER BOWL XXXII
‎Rahat! Dă-mi banii!
‎Ai spus să nu arăt nimănui ce-ți dau.
‎Nu, suntem aici. Nu arăta nimănui. ‎Arăt eu.
‎Da.
‎Denver.
‎Ce zici de Broncos?
‎Fan Packers!
‎Paza!
‎EXTREMĂ BULLS - 1997-98
‎Omul ăsta nu doarme niciodată.
‎Dennis Rodman... Junior.
‎Nu spune asta în fața camerei.
‎Nu doarme. E singur. ‎Vrea să se distreze mereu.
‎Nu spune asta!
‎Nu spune... Hei, M!
‎Dacă spune că e fidel unei fete... minte.
‎M, termină!
‎Minte, iese în fiecare seară.
‎Nu spune asta în fața camerei.
‎- De ce nu? Mai dormi și tu! ‎- E urât.
‎Dorm mult.
‎- Ești mahmur acum. ‎- Nu... M.
‎Mama și tata o să vadă asta.
‎Mamă și tată, e alcoolic.
‎Phil, nu poate să lucreze pentru presă ‎și să fie în avionul ăsta.
‎Îl vezi? ‎Cel mai bine plătit reporter din lume.
‎Ahmad câștigă mai mult decât mine.
‎Nu. Dar ar vrea. Crede-mă!
‎FC au câștigat, în sfârșit.
‎E un semn că se schimbă vremurile.
‎Poate se schimbă și NBA-ul.
‎Cât Chicago Bulls erau în deplasare, ‎managerul și-a încercat norocul acasă.
‎Jerry Krause și-a exprimat clar ‎planurile pentru la anul.
‎Phil Jackson nu se întoarce. ‎Cum Jordan a declarat
‎că nu joacă pentru alt antrenor,
‎Krause a spus:
‎„Dacă Michael pleacă ‎pentru că avem alt antrenor
‎e alegerea lui, nu a noastră.
‎Ne dorim ca Michael să revină.
‎Dar Michael o să joace pentru altcineva.
‎Nu pentru Phil.”
‎Fără Phil nu mă întorc.
‎Nu am de ales,
‎nu mai joc aici la anul.
‎Nu există nicio șansă să te întorci?
‎Nu, niciuna.
‎4 FEBRUARIE 1998
‎Bulls dominau Estul. ‎Estul nu era o problemă.
‎Problema era Vestul,
‎unde era echipa cu care jucaseră ‎finala cu un an înainte, Utah.
‎Gândiți-vă că era probabil ‎o avancronică a finalei.
‎Era o piatră de încercare.
‎Bună seara! ‎Bine ați venit la Delta Center!
‎VOCEA LUI DICK STOCKTON
‎E surprinzător
‎când a apărut interviul cu Jerry Krause.
‎Da, Dick, din păcate e foarte crud. ‎E trist.
‎VOCEA LUI HUBIE BROWN
‎Dacă stai să te gândești,
‎performanțele și loialitatea ‎antrenorilor și jucătorilor
‎sunt aruncate pe geam.
‎Bulls încep bine, conduc cu 8-2.
‎Rodman, după ce Pippen a recuperat,
‎iar Jordan înscrie! ‎Bulls fac totul perfect.
‎Bulls au dominat...
‎Excelentă pasă de la Longley ‎pentru pătrunderea lui Pippen.
‎Conduc cu 47-24.
‎AL DOILEA SFERT - 5.26
‎Chicago Bulls îi înnebunesc pe Jazz
‎pe terenul lor.
‎O minge pierdută, Karl Malone...
‎Dennis... Asta e.
‎Malone și Rodman cad.
‎E dublu fault.
‎Se vede că ar putea isca un lucru ‎de care n-avem nevoie.
‎Jazz au marcat șapte puncte la rând.
‎Un avans de doar opt puncte acum.
‎Jazz sunt mai aproape ca niciodată.
‎Malone aruncă peste Pippen, înscrie.
‎A marcat, joacă bine.
‎- Este... ‎- De neoprit.
‎Da! Jazz au revenit în forță!
‎Aplauze în picioare pentru Jazz, ‎care au revenit în meci.
‎PALMARES BULLS: ‎34-15 LA PAUZA DE ALL-STAR GAME
‎Utah Jazz câștigă toate partidele cu Bulls
‎și înving și în Salt Lake City.
‎Întrebarea pentru Jerry Krause e:
‎„De ce să vii acum cu declarația asta,
‎la pauza de All-Star Game?” ‎O faci la final.
‎Cred că a fost o eroare de judecată.
‎Reggie, e o trezire la realitate ‎pentru toți.
‎S-a terminat cu Bulls?
‎Subtitrarea: Robert Ciubotaru